Sain juuri tiedon, että etsinnöissä on kuusi poliisia ja kaksi jälkikoiraa.
Erämaasta etsitään kolmea kadonnutta nuorta.
- Vapaaehtoiset etsivät vieläkin. - Jos teillä on tietoja...
...on tuplattu. Aika kuluu, ja nyt kaikki resurssit ovat käytössä.
13. MAALISKUUTA 1997
Luin lehtijutun. Et usko, kuinka hyvin ruokalajeja kuvaamalla voi tienata.
- Mikä on hyvän purilaisen salaisuus? - Ensin hiilet täytyy saada kuumiksi.
Hehkuviksi, jotta lihamehu pysyy sisällä. Pitää kääntää vain yhden kerran.
Se on salaisuus.
Toivo jotain, kulta. Anna mennä.
Jatka. Kyllä se siitä.
Hei, istukaa.
Jos puhuisit aikuiselle Sophielle, mitä sanoit itsellesi?
En tiedä.
Anna Sophielle neuvo tulevaisuutta varten.
Sophie, aikuisena sinun täytyy totella miestäsi.
Sophille? Nytkö?
Onnea, kulta. Rakastan sinua.
Rakastan sinua, Sophie. Olet ihanin. Veljesi on hullu, mutta rakastan häntäkin.
- Nyt hän saa puhua sinulle. - Ei, minä olen ohjaaja.
Anna kamera tänne. Sinun vuorosi. Istu siskosi viereen.
Nyt tiedät, miltä minusta tuntuu. Sano jotain kultaista siskollesi.
Onnentoivotus hänen kuusivuotisella taipaleellaan.
Tällaisena muistan veljeni. Tai yritän muistaa.
Istumassa vieressäni synttäreilläni.
Ennen kuin tiesimme elämämme muuttuvan. Että se oli viimeinen kertamme yhdessä.
Hei, mitä kuuluu. Kiva nähdä.
- Miten lento meni? - Hyvin. Tässä Jay, isäni Steve.
Mitä tuli otettua mukaan, Jay?
- Aiotteko kuvata koko ajan? - Se oli ajatuksena.
Olen kuin mikäkin Harrison Ford. Olen täällä huijariparkissa.
He huijaavat. Yleinen parkki on melkein seuraavassa pitäjässä.
Sieltä ei ehdi lennolle.
He myyvät paikkasi koneessa, ja siinä sitä ollaan.
- Teettekö tosi-tv: tä? - Ei tämä sellainen ole.
- Vaan dokumentti. - Dokumentti? Selvä.
Mistä se kertoo?
Joshista.
Joshista?
Jos teillä on mitään tietoja, soittakaa hätälinjalle.
Erämaasta etsitään nuoria.
Etsintäjoukot on kaksinkertaistettu. Heitä etsitään kaikin voimin.
Palaamme tänne, kunnes olemme tehneet kaiken tarvittavan.
Vapaaehtoiset jatkavat etsintöjä, ja satelliittikuvia otetaan.
Poliisi etsii nuoria nyt jo kolmatta viikkoa.
He ovat Ashley Foster, Mark Abrams ja Josh Bishop.
- Myyty. - Niin.
- Etkö halua tulla sisään? - Paras olla tulematta.
- Sano äidille terveisiä. - Selvä. Kuullaan.
- Ihana otsatukka, olet tosi söpö. - Kiitos, äiti.
Saat käydä kaiken läpi, loppu päätyy kirppikselle.
Hyvä on, en kaipaa lohtuvilttiäni.
Kuten näkyy, en halunnut muuttaa mitään.
Kai autat pakkaamaan kaiken?
Tallissa on paljon laatikoita. Ei se meiltä kahdelta kestä kuin...
Onko sinulla vielä se nauha?
- Tämäkö? - Niin, siitä kaikki alkoi.
PHOENIXIN VALOT
Ei, sinun vuorosi. Nyt tiedät, miltä minusta tuntuu.
Sano jotain kultaista siskollesi. Onnentoivotus 6-vuotiaalle.
Anna mennä.
Okei. Sophie, sanon sinulle vain yhden asian.
Vau, katsokaa.
- Onko tuo lentokone? - En osaa sanoa.
Josh, varo vähän.
Ei se mikään lentokone ole.
Katsokaa, neljäskin.
Ne ovat muodostelmassa, mutta eivät liiku.
Viisi, kuusi, seitsemän valoa.
- Oletteko moista nähneet? - Näittekö?
- Mitä tuo on? - Entä tuo?
- Ei tosiaankaan lentokone. - Se on yksi kokonaisuus.
- En ole kyllä moista nähnyt. - Lähennä kuvaa.
Nyt ne katosivat.
- Mitä se oli? - En tiedä.
Varmaan ne lensivät vuoren taakse.
Nyt on pilvetöntä.
- Se oli erikoista. - Tiedättekö mitä. Ne olivat ufoja.
- Selviä ufoja. - Nyt on aika siivota.
- Ihan tosi. Isä. - Se oli varmaan...
- Varmaan ilmavoimista. - Viedään lahjat sisään, Josh.
- Josh, kamera pois ja auta siivoamaan. - Soph, mitähän ne olivat?
En minä tiedä!
- Hyvänen aika. - Kaikki hyvin, Soph?
- Oletko kunnossa? - Joo.
- Oliko se ilmavoimat, isä? - Toivottavasti omamme.
- Vaari? - Uskomatonta!
Valojen ilmestyessä Phoenixin ylle ajatukset kulkivat heti ufoihin.
- Taisimme seisoa tässä? - Suurin piirtein.
Ne liikkuivat laakson yli kohti etelää V-muodostelmassa.
Se oli todella kiintoisaa.
Ilmavoimat eivät ole vahvistaneet koelentoja Luken tukikohdasta.
Siksi asukkaat ihmettelevät valoja.
Ilmavoimat eivät tunnu tietävän. Jos on näin, mitä ne olivat?
Pyydän konstaapeli Steinia-
johdattamaan syytetyn aitioon, jotta näemme hänet kaikki.
Älkää tuoko liian lähelle. Otatte kaiken ihan liian vakavasti.
Kukaan ei ottanut sitä turhan vakavasti, paitsi Josh.
Oliko hän hieman pakkomielteinen saatuaan jotakin päähänsä?
Oli, häntä ei saanut luopumaan siitä enää.
PHOENIXIN VALOT-KANSAN ÄÄNI
"PHOENIXIN VALOT"
JOSHUA BISHOPIN ELOKUVA
Olisiko hetki aikaa?
Ahaa, kiitos.
- Se oli V: n muotoinen. - Näitkö sen itse?
Käskin muita katsomaan.
Tiedän ufojen tulevan vielä kimppuumme.
He hyökkäävät vielä. Ja jos niin...
Jos niin käy, olemme valmiina.
- Näitkö ne valot? - En itse.
- Näit ne siis uutisissa? - Niin.
- Kolmosellako? - Ei.
Sama se. Uskotko sen olleen ufo?
- En tiedä, ehkä. - Selvä...
Saanko itse kysyä jotain? Voinko antaa neuvon?
Tämähän on haastattelu. Ei pitäisi kysyä niin johdattelevia kysymyksiä.
Ei "kyllä tai ei" -kysymyksiä. Saa minut puhumaan.
- Hyvä on. - Onko tämä sama kohta?
Hänessä oli sähköistä charmia.
Hän sai ihmiset avautumaan. Häneen luotettiin.
Jack halusi hänestä asianajajan, mutta itse hän taisi haluta toimittajaksi.
Huomenta, Camden Parkin lukio. Tässä Ashley Foster CPTV: ltä.
Halusin vain tervehtiä tulokkaita. Tervetuloa joukkoon.
Numeroyhdistelmiä ei heti muista, mutta kyllä se siitä.
Me olemme tiimi, mutta tämä ei ole tiimityötä.
Söpöä.
- Mitä mieltä olitte Joshista? - Emme tunteneet häntä.
Onko se Joshin vuosikirja?
- Ashley laittoi nimmarinsa. - Kappas.
Hän ei ollut niitä lapsia, jotka tulivat käymään.
Siinä, Josh Bishop.
- Hänellä oli paljon ystäviä. - Hän oli hurmaava.
Oletko kuullut tarinan Hesekielin pyörästä?
- Se on Raamatusta. - Ahaa. En tosiaankaan.
Hesekiel sanoo, että Jumala tulee taivaista kaiken valaisevilla vaunuilla.
Vaunujen keulassa on silmiä.
- Mihin Jumala tarvitsisi avaruusalusta? - Aivan.
Hänhän on itse avaruus.
- No, tämä oli tässä. - Saitko kaiken? Hyvä, heippa.
Mukava tyttö, tapasimme muutaman kerran.
Tiedän Joshin olleen ihastunut häneen.
Minä toivon... Nyt tulee itku. Toivon, että hän piti Joshista.
Koska he viettivät niin paljon aikaa yhdessä,
olisi kiva tietää, että hän sai lyhyen elämänsä aikana kokea sen.
Ashleyn käsialaa.
Paljonko tiedätte siitä, mitä Ashley ja Josh puuhasivat?
Saimme tietää vasta myöhemmin.
Jälkeenpäin. Tiesimme hyvin vähän.
ASIANTUNTIJAT
Tapaamme nyt astronomeja. Heillä on näytettävänään kaikenlaisia kiviä.
- Täytyy saada kaikki sujumaan. - Mitä se merkitsee?
- Että ollaan ammattimaisia. - Minä olen jo melko ammattilainen.
- En mikään harrastelija enää. - Tiedän, mutta hermostuttaa silti.
- Kaiken pitää sujua hienosti. - Oletko valmistellut kysymykset?
- Niitä riittää. Onko reppuni siellä? - On.
Oletko pidellyt meteoriittia kädessäsi? Aloitetaan tässä.
Saamme puheluja ufoista tasaiseen tahtiin.
Soittivatko ihmiset Phoenixin-valojen aikaan?
Kyllä.
- Hän kuvasi sen. - Sinäkö kuvasit?
Onneksi olkoon. Opettele vielä tarkentamaan.
- Ne lentävät muodostelmassa. - Melko varmasti valoammuksia.
Ne ovat niin kaukana, ettei savua näy. Pelkkä kajastus.
Ne pysyvät ilmassa laskuvarjon avulla.
Oletteko täysin varmoja vai annatteko pientä sijaa epäilykselle?
Ei, olen täysin varma.
- Suihkuhävittäjä. - F-18.
- Mistä tiedätte? - Hänellä on korvaa näille asioille.
Lähemmäs en päässyt. Joku tyyppi tuijotti minua. Aikoi kai hälyttää vartijat.
Uskotko sen olleen ilmavoimat? Oliko se...
- En tiedä mitä uskoa. - ...Phoenixin parta-astronomien seura?
- Olen pettynyt. Et ole enää tuottajani. - Kyllä olen.
Taisin löytää oikean osaston.
- Muinaisia ufo-kohtaamisia. - Katso, kalliopiirroksia.
Tuo on takuulla avaruusalus.
- Onko tuo se Raamattu-juttu? - Hesekielin pyörä.
- Kuin Ensimmäisessä yhteydessä. - Mahtava elokuva.
"Olen valmis. Olen valmis!"
- Lähtölaskenta alkakoon. - "Taivas! Menen aikasilmukkaan!"
AAVIKON KASVITIETEELLINEN PUUTARHA
En halua vaikuttaa epäkiitolliselta, mutta mitä me täällä?
Pitäisi mieluummin tunkeutua ydintestialueelle.
Mikä on nimesi ja työsi täällä?
Tony Duncan, olen apassi-heimon jäsen.
Kerromme enimmäkseen tarinoita.
Moni luomiskertomus kertoo, kuinka olimme ylhäällä valoissa.
Taivaalla. Ehkä yksi kansoistamme oli sieltä kotoisin.
- Näit siis viime viikon valot? - En nähnyt niitä juuri silloin.
Kuulin ihmisten kertomukset ja lopulta näin myös videon.
Ajattelin heti, että ne olivat tähtikansaa. Sukulaisiamme.
Et nähnyt heitä juuri silloin. Mitä tarkoitit?
Ennen Phoenixin-valoja-
näin lapsuudenystäväni Ponyn kanssa-
samanlaisia valoja, mutta lähempänä. Me seurasimme niitä.
- Näittekö saman muodostelman? - Kyllä, taivaalla.
Ne liikkuivat hyvin nopeasti paikasta toiseen.
Se oli jännittävää. Ne lensivät pellon yli, ja me juoksimme sinne.
Jalkamme olivat naarmuilla.
Lopulta ne vain syöksyivät ylös, kunnes niitä ei enää nähnyt.
Mutta puhumme siitä vieläkin Ponyn kanssa.
Se oli Salt Riverin reservaatissa.
Sinne ei mene linja-autoja.
- Mutta sinne mennään. - Pitäisi päättää, pitäisikö mennä.
Noin tarkalleen ottaen.
Mitä? Pelkäätkö tähti-ihmisiä?
- Tai sieppausta henkimaailmoihin? - Minä tavallaan uskoin häntä.
Tulisit nyt mukaan. Tarvitsen tuottajan.
Siitä tulisi siisti dokkari näytettäväksi vaikka yliopistoissa.
Kuinka pääsemme sinne?
- Se on minulle. - Mark, sinua ei olekaan näkynyt.
- Tiedän, mitä kuuluu? - Hyvää vain.
Näytät hyvältä. Oletko tehnyt jotain hiuksillesi?
- Ihan tosi? Älä flirttaile äidin kanssa. - En flirttaile äitisi kanssa.
Mutta hän on hyvännäköinen.
- Anna mennä. - Ja tässä tärkeimmät varusteemme.
Grand Jeep Cherokee vm-1994.
Kuusi sylinteriä, verenpunainen, kattoteline.
40 sentin maavara, täydellinen aavikko-olosuhteisiin.
Anteeksi.
Ilmiö on palannut. Phoenixin yllä on nähty valoja toista kertaa viikon sisään.
- Mark, katso! - Näky kiehtoi asukkaita.
Ääntä ei kuulunut, mutta sen tiesi olevan siellä. Aivan mahtavaa.
Silminnäkijät kuvailivat ilmiötä identtiseksi aiemman kanssa.
- Ovatko he avaruusolentojasi? - V-muodostelma lensi idästä länteen.
- Tämä video on kuvattu Mesassa. - Tiedän, missä tämä on.
Tässä se on. Oikealle! Meno jo.
Sano vähän aikaisemmin ensi kerralla.
Jestas.
Tässä se on. Ne olivat tuolla harjulla.
Missä olivatkin, nyt ne ovat poissa.
Hei.
Katso tuota.
Tuolla on joku.
- Meidän pitää herätä kuuden tunnin päästä. - Ollaan melkein perillä.
Maahan.
Sammuta valo. Mitä sinä teet? Josh!
- Josh, häivytään. - Odota.
Ne ovat kyttiä.
- Ei rekkareita. - Sama se. Mennään jo.
Kyttiä vain.
Kytät eivät hiippaile yöllä teleskooppien kanssa.
He etsivät sitä ufoa.
- Ihan sama, mennään jo. - Sitä he etsivät.
- Hei! - Hitto, nyt mentiin.
Ensimmäinen havainto oli eteläisen vuoren päältä.
Täällä oli toinen.
Me menemme tuonne, noiden kahden reittiä. Kukaan ei tiedä siitä.
- Minähän sanoin. - Se nähdään huomenna.
- Se oli epätavallinen tapaus. - Miten niin epätavallinen?
- Että kolme nuorta katoaa noin vain. - Koska heitä oli kolme?
Yleensä katoaa ehkä tyttö-ja poikaystävä. Mutta kolme.
Se teki tästä epätavallista.
- Mitä te yleensä joitte? - Minä join aina sitruunaa.
Mark heitti aina itsemurhakoktailin. Kaikkia pieni tiraus.
DAN ABRAMS MARKIN VELI
Muistatko illan, kun sait puhelun?
Toki. Opiskelin ensimmäistä vuotta Arizonan yliopistossa.
Puhelu tuli myöhään illalla. Äiti sanoi, ettei Mark ollut tullut.
Isä luuli minun vieneen hänet bileisiin, ja juottaneen humalaan.
Hän oli vihainen. Vielä vihaisempi kuin Ashin isä, usko tai älä.
Äiti sanoi, että jos he tulevat kotiin minä en saisi rangaistusta.
He eivät suostuneet uskomaan.
En tajunnut, että se oli heidän viimeinen oljenkortensa-
ennen kuin he sekoaisivat todella.
Löysin jotain. Mahdollinen 11-24 tien varressa.
Onko kuskia?
- Ei ketään. Vaikuttaa hylätyltä. - Selvä.
- Laitanko puhelimen lentotilaan? - Ei se vaikuta mihinkään suuntaan.
- Minä teen niin lentokoneessa. - Se on paskapuhetta.
Halusin puhua, koska olit mukana veljeni etsinnöissä.
- Voisitko kertoa siitä jotain? - Se oli omituinen tapaus.
- Auto löydettiin tuolta. - Juuri tuolta?
- Pakottiko joku hänet tien laitaan? - Voi olla, mutta tuskin.
- Auto ilmeisesti jätettiin tarkoituksella. - Kuinka niin tarkoituksella?
Se oli pysäköity reunaviivan mukaisesti, kiirettä ei tuntunut olleen.
Ovet olivat lukossa. Avaimia ei löytynyt.
Mutta se kävi. Bensa ei ollut lopussa, eikä akku tyhjä. Se käynnistyi.
- Löysimme muutaman kaljan. - Kaljan? Olivatko he juoneet?
Pari olutta vain. Sillä ei ehkä ole merkitystä.
Siellä oli verijälkiä, ilmeisesti Markin.
Ja veljesi kamera myös.
Tämän löysimme autosta.
Vain Teksasin kalkkarokäärmeitä pitää varoa. Yksi tyyppi kuoli.
Hän oli kiipeämässä kukkulalle, ja se puri häntä kaulaan.
Oletko ihan tosissasi? Entä hänen vanhempansa?
- Itsehän sinä halusit lähteä. - Joudumme pulaan jo ennen lähtöä.
- Eli toimi. - Kello on 7.30, paskapäät.
Täällä moni haukkuu kuskia.
Valmiina?
- Josh, voitko siirtää kameraa? - Onko kaikki mukana?
Kun ollaan lähdetty, ollaan lähdetty.
Ala mennä jo. En halua puhua isän kanssa.
- Näyttää kivalta. - Kunnes hänet tapaa.
- Koska teidän pitää olla kotona? - Meillä ei välitetä.
Meidän äiti ei nuku ennen kuin olen kotona.
Eri juttu tytöllä kuin kahdella miehellä.
Katso, Josh. Näyttää niiltä sen kirjan kalliokaiverruksilta.
Selvästi avaruusolioiden tekemiä.
Voin keksiä jotain.
Arvoitus piilee siinä, mitä auton ja tämän paikan välillä tapahtui.
AUTO LÖYTYY NAUHA LOPPUU
Kyse voi olla parista tunnista tai koko päivästä. Se aukko on täytettävä.
Kadonneiden nuorten jälkiä etsitään aavikolla.
Maasta emme löytäneet juuri mitään jälkiä.
Yleensä auton löydyttyä löydetään sentään jotain.
Jälkiä ei löytynyt suuntaan tai toiseen, ei edes koirien kanssa.
Kahden päivän jälkeen poliisi leiriytyy maantien varrelle aavikolla.
Meille kerrotaan, että tytöllä oli vaaleankeltainen paita.
Sitä yritetään siis pitää silmällä.
Sitten vain mennään edestakaisin, vähän kuin ruohonleikkuussa.
Kaikki näyttää ilmasta tasaiselta, mutta lähempää näkee,
että maastossa on paljon paikkoja, joissa he voisivat olla.
Asiasta tietoja omaavia kehotetaan soittamaan vihjepuhelimeen.
Jos minulta olisi kysytty löydämmekö heidät vielä olisin vastannut kyllä.
Kolme asiaa, joita etsiä. Kolme paitaa. Tai pahasti sanoen kolme ruumista.
Se tietää vaikeampia etsintöjä, mutta emme löytäneet mitään.
Mitä arvelisit tapahtuneen?
Jos en olisi kuvattavana, voisin ehkä sanoakin jotain.
- Mutta tätä on vaikea spekuloida. - Selvä.
- Mitä luulet tapahtuneen? - Siinä voi olla suhdeongelmia.
Poika tykkää tytöstä, tyttö toisesta pojasta. Pojat saavat selville.
Joku on voinut siepata heidät mukaansa, mutta kyllä he olisivat ilmaantuneet.
Rikos on mahdollinen, mutta tekijöitä tuskin on vain yksi.
On vaikea pitää kolmea ihmistä vankinaan.
Joku ehkä kuljetti huumeita. Ehkä he olivat väärään aikaan väärässä paikassa.
Ehkä he törmäsivät johonkin 8 kilometrin päässä. Tai heidät ajettiin sinne.
Emme löytäneet mitään, joten kuka tietää. Todella vaikea sanoa.
- Kuinka tapasit Joshin? - Tuntuu oudolta puhua siitä.
- Tapasimme itse asiassa kirkossa. - Ihan tosi?
Kaikki kiusasivat Joshia hänen punaisesta tukastaan.
En tiennyt silloin, että "ginger" tarkoitti punapäätä.
Luulin sitä Joshin lempinimeksi.
Pidin häntä hyvänä tyyppinä, ja halusin hengata hänen kanssaan.
Niin me ystävystyimme.
- Sain kuvaan tosi mielettömiä kaktuksia. - Kuvasitteko minua nukkuessani?
- Ei nyt sentään. - Tai vähän.
Laitatko taas turvavyön?
Täällä ei ole todellakaan mitään.
Huhuu!
Pääsi vielä irtoaa.
- Haluan asua täällä. - Täällä?
- Varokaa. - Anteeksi, minun vikani.
Katsokaa. Kuollut eläin.
- Kojootti? - Vai kaksi? Tämä kamera on syvältä.
- Siinäkö kaikki? - Se oli viimeinen kuva.
Josh lähti sinne eikä kuvannut mitään matkan varrelta?
Eikö se kuulosta omituiselta?
- Pidin sitä aina vähän omituisena. - Miten niin?
Veljelläsi oli aina se kamera kuin liimattuna poskeen.
Ei hän sitä olisi taakseen jättänyt.
Ehkä heillä oli toinen kamera. Onko se mahdollista?
Olen miettinyt sitä. Kyllä veljesi olisi sen ottanut mukaan.
Ashley sai helposti kuitattua kameravälineitä,
mutta mitään ei sillä hetkellä puuttunut.
Seurasimme sitä kovinkin pitkälle, eikä poliisikaan löytänyt mitään.
- Näitäkö käytettiin vuonna 1997? - Tämä oli ennen minun aikaani.
Mutta kyllä. Varmaankin.
- Onko teillä vielä niitä kameroita? - On.
Olen Ashley Foster CPTV: ltä. Tervetuloa kaikille uusille.
- Mistä tämä on peräisin? - Markin autosta. Kun hän oli kadonnut.
Ashleyn ja veljeni kanssa. Joshilla oli ehkä toinen kamera mukanaan.
Silloin se olisi ollut koulun kamera.
Olisiko Ashley kuitannut sen toisella nimellä?
Voi olla, mutta en tosiaan ollut täällä töissä vielä.
- Kai niistä jokin rekisteri on? - Siitä on 20 vuotta.
Olen pahoillani etten voi olla avuksi.
Vaikka toinen kamera olisi ollut, se katosi heidän mukanaan.
Taas uusi umpikuja.
Uusia käänteitä. Kolmen nuoren etsinnät lopetetaan.
Uudet todisteet tai vihjeet eivät enää vie asiaa eteenpäin.
Kuin heidät poistettaisiin kirjoista. Poliisi hylkäsi heidät.
Poliisin epäonnistui yrityksissään kartoittaa tapahtumakulun.
Tapaus ei edistynyt.
Jos heillä itsellään on lapsia, he haluaisivat jonkun etsivän heitä.
Hyvä Ashley.
Tiedän sinun olevan elossa ja että kuulet minut nyt.
Et tiedä, kuinka isä ja minä kaipaamme ja rakastamme sinua.
Näen joka yö unta, että istut pöydän ääressä tullessani alakertaan.
Kuin et olisi poissa ollutkaan.
Tiedän, että tämä merkitsee jotain. Tiedän sen merkitsevän,
että olet vielä elossa.
Me emme luovu koskaan toivosta. Rakastan sinua, Ashley. Tule kotiin.
Halusin hautajaiset.
Jack ei vain suostunut, ja tässä ollaan.
- Penkki oli siis kompromissi. - Niin avioliitot toimivat.
Sophie, en usko veljesi olevan enää elossa.
En usko. Muuten jotain olisi tullut pintaan.
Jay, tule tänne.
- Mitä nyt? - Oletko nähnyt tätä?
Jos olisit ollut täällä 10 vuotta sitten ja nähnyt ne valot,
olisit ollut äimissäsi.
Onko tuo kuvernööri?
Silloin hän sanoi valoja vitsiksi. Pilkkasi niitä tiedotustilaisuudessa.
Nyt hän sanoo nähneensä ne. Myöntää siis valehdelleensa.
Kuvernöörimme lentäjäveteraani ei ole ennen myöntänyt nähneensä valoja.
Minulla on epäilys, ellei puolustusministeriö toisin todista,
että kyseessä oli avaruusalus.
Julkisena henkilönä on aina varottava sanojaan.
Ihmiset reagoivat tunteella.
Onko se hän?
Pysy perässä ja kuvaa.
Herra Garland? Sophie Bishop, puhuimme puhelimessa.
En voi auttaa.
- Tehän olitte hallituksessa vuodesta-92? - Sophie, en tiedä mitään veljestäsi.
Entä Phoenixin valot? 15.3.1997 sanoitte niiden olevan valoammuksia.
Näittekö kuvernöörin sanovan televisiossa, että se oli valhe?
- Olitte hänen tiedottajansa. - Valitan. En halunnut lietsoa paniikkia.
Kuka käski valehdella?
Entä jos Josh oli vainunnut jotain.
Oletimme aina hänen eksyneen, tulleen siepatuksi-
tai murhatuksi. Mutta entä jos...
Jos avaruusoliot sieppasivat hänet?
Kuulostaa tosiaan ihan häneltä.
Mitä nyt tehdään?
En tiedä.
En tiedä mitä enää teemme täällä.
Ikävää että lähdette. Kuin olisitte vasta tulleet.
Saanko kysyä vielä jotain?
- Miksi sinä ja isä erositte? - Kaikkihan ovat eronneita nykyään.
Haluan tietää. Joshin katoamisen takia. Vai joka tapauksessa?
- Haloo! - Leikkaan pian pääsi irti.
- Haluan asua täällä. - Täällä?
Ehkä. Josh, haluatko asua täällä?
- Miten hän voi? - Hyvin. Valmistautui muuttoon.
Jos hän tarvitsee apua, hän voi aina soittaa minulle.
Joku tietää, mitä tapahtui.
Mark ei eksynyt aavikolle. Ei siinä ole perää.
Jos Josh ei olisi kadonnut, olisitteko jatkaneet äidin kanssa?
Kyllä. Mitä hän sanoi?
Sinun veljesi katosi, niin siinä kävi.
Katosi kokonaan. Se hallitsi elämäämme.
Etsimme näitä nuoria.
Jos se on totta, mitä se sitten oli?
Onko Josh kuollut? Onko hän elossa? Kärsikö hän?
Suhteemme kärjistyi niihin aiheisiin.
Isäsi ei ollut enää rakastamani mies, eikä minusta ollut vaimoksi.
Kaikki arvostelevat siitä, etten osaa tarttua asiaan.
Olin ainoa, joka vielä yritti selvittää mitä veljellesi tapahtui.
Tuleeko jossain raja vastaan, kun voit päästää koko asian?
Näytä hänen ruumiinsa.
- Oli kiva nähdä. - Rakastan sinua.
Soita kotiin päästyä että tiedän.
- Nähdäänkö jouluna? - Nähdään. Rakastan sinua.
- Minä sinua. - Heippa, isä.
Hei, Sophia. Tässä Luisa Moreno, juttelimme Canyon Parkissa.
Soita kun ehdit.
Hei.
Kiitos että annoit aikaasi.
- Oliko vaikea löytää? - Ei ollenkaan.
Olemme toimineet 70-luvun lopulta. Kaikki vanha päätyy tänne.
Olin heittämässä roinaa pois kun näin tämän oven vieressä.
Joku on kai heittänyt sen tänne ja unohtanut koko jutun.
- Saanko sen? - Se on sinun.
CANYON PARKIN LUKION OMAISUUTTA
Tämä on hyvin kiehtovaa, mutta...
- Älä toivo liikoja. - Tiedän.
- Onko se nauha? Varo. - Tietenkin.
- Se on Ashleyn käsialaa. - Niinkö?
Hittonen.
Paina playta.
- Paina itse. - Oletko valmis?
Soph? Sophie?
ILMAVOIMIEN KOEALUE GOLDWATERISSA SALT RIVER, ARIZONA
Hei. Sophie Bishop. Oli sovittu aika kapteeni Grovesin kanssa.
Henkilöpaperit.
Ajakaa sivuun. Odottakaa tuolla.
- Meillä on varattu tapaaminen. - Niin on. Odottakaa tuolla.
Onko tässä mennyt jo tunti?
Hän se on. Pysy täällä.
Neiti Bishop? Hei.
- Kapteeni Groves. Anteeksi odotus. - Ei se mitään.
- Voimme haastatella täällä. - Ei onnistu.
- Ei tule mitään haastattelua. - Puhelimessa sanoitte toisin.
- Mikä sai mielenne muuttumaan? - Minä ymmärrän. Muuta en voi sanoa.
Katsoitteko kuvamateriaalin?
Ajakaa varovasti.
- Kaikki hyvin? - On, mutta tuo oli odottamatonta.
- Mitä hän sanoi? - "Älkää julkaisko materiaalia."
Mitä aiot tehdä?
Mitä Josh olisi tehnyt?
Tästä tulee mahtava.
Tsekkaa.
- Tuo silmä. Kamera ei tarkenna. - Älä mene liian lähelle.
- Haisee palaneelta. - Urokset tappelevat naaraista.
Niissä oli samoja palovammoja kuin kertomuksissa ufojen eläinkokeista.
Aivan. Ne ovat palaneet auringossa.
Hitto.
Tänne.
- Tietenkin se oli leikkiä. - Sanoivat sinun olevan kuin vanhempi Leo.
Shakespearen aikoihin?
- Se kasvatti suosiotani koulussa. - Mistä te puhutte?
- Sinusta.
Pitää päästä tuolle harjanteelle. Täältä ei näe mitään.
Tuskin näemme sieltäkään.
Nyt ei tarvita purnaajia.
- Kai muistat, minne auto jäi? - Juu, tuonne päin.
Josh, tule katsomaan.
- Mitä siellä on? - Kalliokaiverruksia.
- Olemme kai oikeilla jäljillä. - Vau, muinaista graffitia.
Nämä ovat intiaanien kaiverruksia.
Apassit tekivät ne satoja vuosia sitten asuessaan täällä.
He olivat sopeutuneet elämään vuoristo-oloissa.
Historioitsijat eivät tiedä, mitä tämä spiraali merkitsi.
Se saattoi edustaa vedenväreitä tai taivaan ilmiöitä.
Ja siinä kai kaikki. Kalliopiirroksia.
Olethan varovainen.
Saitko sen? Näyttikö jyrkältä?
Idiootit.
Ei olisi pitänyt polttaa sitä tupakkaa.
- Kauaksiko vielä, Josh? - Jatketaan vain.
Keuhkoni vinkuvat. Hengästyttää.
Käykö kamera? Katsokaa.
- Mistä nuo sait? - Kysy Diane Sawyerilta.
- Sain ne huoltarilta. - Hän ihastui sinuun heti.
Käytin vain silmiäni. Ei, älä kuvaa tätä.
Olitko jyrkänteellä mahdollisimman varovainen?
- Missä Mark on? - Kusella.
- Etkö mene hänen mukaansa? - Pää kiinni.
Mitä sinä teet? Tämä ei ole Hitchcock-leffa.
Eikä ohjaaja ole mukana tässä.
Leikittekö totuutta ja tehtävää?
Haluatko leikkiä sitä? Aloita sinä.
- Olet juonut jo pari kaljaa. - Minä otan tehtävän.
- Tehtävänä on puhua totta. - Ei se niin mene.
- Niin minä leikin. - Mitä sinun ja Debbie Gomezin välillä on?
- Debbie Gomezin? - Kuinka niin?
- Huhuja kulkee. - Käymme välillä ulkona.
- Pelaatteko tennistä vai golfia? - Älä jaksa. Olemme ystäviä.
Mikset kutsunut häntä mukaan?
Se olisi ollut outoa. En halunnut tuplatreffejä.
Tuo oli outoa.
Ei tänne voi jäädä. Aurinko laskee pian.
Odota ja nauti hetki.
Haluan tämän mukaan. Aivan mieletöntä.
- Josh, mitä tuo on? - Mikä?
- Tuo. Mitä tuo on?
Ashley.
Mark, eikö se ole...
- Sehän on Luken lentotukikohta. - Sieltä se tulee.
- Onko se helikopteri? - Senhän olisi kuullut.
Hetki.
- Okei. - Ei se ole hävittäjä.
- Ei olekaan. - Sen olisi kuullut.
- Hyvänen aika. - Okei.
Hitto. Josh, saitko sen nauhalle?
- Odottakaa. - Jumalauta.
- Mitä se oli? - Kai sait sen nauhalle?
Kelaa takaisin.
- Ihan tosi, Josh. - Tämä on elämäni paras päivä.
- Tiesitkö tämän tapahtuvan? - Anna takaisin.
- Onko tukikohta tuolla? - On, mutta se ei ollut ilmavoimat.
- Mistä tiedät? - Koska nyt ei ole vuosi 2150.
- Tulkaa takaisin. - Ota viimeinen yleiskuva, sitten mennään.
Olen iloinen puolestasi. Mennään.
- Laaksossa on vaikea kulkea pimeässä. - Mistä tässä nyt kiikastaa?
- Osaatte kyllä takaisin. - Tulee pimeää ja kylmää.
Hän saa arestia, ja minun pitää ajaa.
- Poikki. Pitää mennä. - Mennään jo.
- Entä jos ilmavoimat tulee ja pidättää? - Se olisi paha juttu.
Jos ilmavoimat pidättää, vanhemmat eivät ikinä saa tietää kohtalostamme.
Se olisi surku juttu.
Äiti ajattelisi, että leikin huoneessani kameran kanssa.
- Ei huomaisi pariin vuoteen. - Minun vanhempani huomaavat jo nyt.
- Kaikki hyvin? - Mark.
Anna tänne. Anna ufo.
Tämän illan jälkeen voit olla tuottaja tai avustava ohjaaja.
Jos olet onnekas, voimme ohjata yhdessä.
- Hän on 3 vuotta minua vanhempi. - Hänen veljensä äänesti Dolea.
- Äänesti Dolea? - Veljesi on typerys.
Ihanko niin? Hän opiskelee insinööriksi.
Hän opiskelee insinööriksi ja on tosi fiksu.
Tulee vielä presidentiksi.
- Onko tämä umpikuja? - Ei, jatketaan vain.
Ei ole umpikuja. Tulimme tästä.
Ovatko nämä yleensä näin ahtaita?
Tätä jatkuu hyvän aikaa.
- Tämä ei ole kivaa. - Onhan tämä nyt sentään kokemus.
Minulla on enää tunti aikaa.
En nähnyt noita tullessamme. En muista.
Olisin varmasti huomannut. Mark, tulimmeko tosiaan tästä?
- Mark, minne olemme menossa? - Minä tarkistan varmuuden vuoksi.
- Onko tämä oikea suunta? - On.
- Mikset suunnista tähtien mukaan? - Josh.
Onko varma? Selvä.
- Ettekö kuule tuota? - Mitä?
Tule, Josh.
- Pelkkää kalliota. - Kuljet oikealta vasemmalle koko ajan.
- Mennäänkö? Tiedän ihan tasan. - Ketä muuta kuuntelisimme?
- Mihin suuntaan? - Olkaa hetki aloillanne.
Katson ensin.
- Tuon minä kuulin. - Jotain kuului.
Menkää maahan.
Mark, maahan.
- Mikä se on? - Voi olla juna.
Ei siellä ollut kiskoja.
Kuunnelkaa vain.
- Mennään. - Painutaan helvettiin.
- Ja äkkiä. - Rauhoitu.
- Ash, ei tässä hätää ole. - Täältä pitää päästä pois.
Josh, tunnistatko paikkoja?
- Anna kompassi. - No, yritä itse viedä meidät kotiin.
Niin vienkin.
Tulimme siis tuolta.
- Tämä ei ole oikea suunta. - Mark!
- Mark, minne sinä menet? - Olkaa siellä. Etsin auton.
Et näe mitään sysipimeässä.
- Josh, katsotko tätä? - Mitä?
- Se ei toimi. - Miksi se noin tekee?
Mitä se oli?
Luoja, mitä se oli?
- Ole siinä. Mistä se oikein tulee? - En tiedä.
- Ashley. - Luoja!
Luoja!
Juokse, Ashley!
Taivas!
Hyvänen aika.
- Luoja. - Luoja.
Josh. Oletko kunnossa?
Entä itse? Kätesi tärisevät.
- Minä pelästyin. - Mitä se oli?
- Mark, oletko kunnossa? - Kai sinä näit sen?
- Näin auton, se on lähellä. - Näit auton?
- Mitä sinä puhut? - Tulkaa.
- Mark, minne sinä menet? - En tiedä. Voidaanko jo lähteä?
- Mennään. - Mark, kai sinä näit sen?
- Jos nyt vain lähdetään. - Mark, mikä se oli?
- Mitä oikein näit? - Olkaa hiljaa, kunnes pääsemme autolle.
- Auto on tuohon suuntaan. - Puhutaanko kuvamatskusta?
- Johan minä kerroin. - Auto!
Luojan kiitos.
Jäämme paljosta paitsi.
- Josh, nyt kyytiin. - Entä jos ne palaavat?
Vain viisi minuuttia.
- Etkö tosiaan nähnyt mitään? - Olin näkevinäni sellaisia...
- Ympyröitä? - Renkaita. Ylläni. Ne katosivat.
- Kuten kalliokaiverruksissa? - Ettekö te nähneet niitä?
Taisin kuvitella kaiken. Nyt mennään.
Hemmetti.
- Anna mennä. - Luojan kiitos.
- Kuinka sinä tuon teit? - Tuollaista ei ole kukaan ennen kuvannut.
Mennään siis.
- Merkkejä sivilisaatiosta. - On ihanaa kuunnella musiikkia.
Sinusta tulee kuuluisa, Josh. Kunnes sinua aletaan epäillä.
- Kaikki hyvin? - Joo.
- Tunnut vähän kuumalta. - On vatsakipuja.
- Mark on kuuluisa housunkastelija. - Pää kiinni.
- Mark, olit kauhuissasi. - Olisitte olleet siellä yksin.
Okei.
Mikä radiota vaivaa?
Pitää ajaa vielä kaksi tuntia. Saa kuvaukset riittää.
Mikä tuo on, autoko?
- Mikä se on? - Auto vain.
- Autoissa ei ole yhtä lyhtyä. Sammuta. - Selvä.
- Nyt kaasua. - Kyllä. Josh, lähestyykö se?
- Kyllä lähestyy. Näen sen. - Mikä se on?
- Josh, se ei ole auto. - Mitä se tekee? Lähestyykö se?
- Se on ihan kiinni. Lisää kaasua, Mark. - Ajan niin lujaa kuin pääsee.
- Älä nyt pysähdy. - Auto sammui. Mitä oikein tapahtui.
- Auto ei toimi. Mitä tämä on? - Lopeta.
Kaikki oli hyvin, nyt ei ole. Moottori ei saa virtaa.
Ei virtaa, ei autoa.
- Omituinen maku suussa. - Adrenaliinia, se on se omituinen maku.
Ei vettä.
Josh, tule auttamaan.
Ash, laita käsijarru päälle.
- Noin. Valmis? - Mennään.
- Mitä tämä on, Mark? - En tosiaan tiedä.
Nyt on hyvä, Ash.
Mark, kaikki hyvin?
- On. - Nenäsi vuotaa verta.
- Mitä tapahtui? - Nenä vain vuotaa. Kaikki hyvin.
- Voitko hyvin? - Tätä oli aina pienenä.
Sinä hikoilet.
Helpottaako?
Kuinka pitkä matka huoltamolle on? Mark?
- Ehkä kymmenen kilsaa. - Pimeässä. Pitäisi jäädä tänne.
- Aivan hullua. - Apua tulee muutamassa tunnissa.
- Mennään, Josh. - Ihan hullua.
Kaikki hyvin?
Katsokaa.
Alkaa tulla kylmä.
Ash. Hei, Ash.
Odotetaan Markia.
- Hän ei ole ihan terve, Josh. - Nenä vain vuotaa.
Ei se vain sitä ole.
Hänelle tapahtui jotain. Ei auto sattumalta sammunut valon palattua.
Mitä tarkoitat? Kiusasivatko ne meitä?
- Ne seuraavat meitä. - Hei!
Kuulitteko?
- Kuulimme mitä? - Tulkaa.
Älä viitsi, Mark.
Tuolla on joku.
- Hei, tulkaa auttamaan! - Mark, älä viitsi.
- Tulkaa auttamaan! - Mitä hän puhuu? Mark!
- Dan! Luojan kiitos, veljeni. - Kuulitko jotain?
- Kuinka löysit meidät? - Mitä hän horisee? Mark!
Mark!
Luoja!
- Mitä se oli? - En tiedä.
- Mark! - Mark? Mitä...
Mark?
Mark! En näe hänen otsalamppuaan.
Mark?
Hei.
Odota.
- Kuulitko jotain? Mark kuuli ääniä. - Ääniä? Ei täällä ketään ole.
- Etsitään nyt vain Mark. - Hän näytti huonovointiselta.
- Kuinka kauas hän on voinut ehtiä? - En tiedä.
- Mark! - Luoja.
- Täältä ei lähdetä ilman häntä. - Ashley. Ashley.
Mark! Mark!
- Hän on kadonnut. - Ei kadonnut, vain poissa.
- Hän on vain poissa. - Mitä sinä puhut?
Hän oli täällä, sitten katosi. Jokin vei hänet. Ne veivät.
Ei häntä kukaan vienyt. Hän on varmaan kukkulan takana.
Pitää vain jatkaa matkaa.
Etsitään apua ja tullaan auttamaan Markia.
- Tule nyt. - Okei.
Okei.
Kyllä minä pärjään.
Älä sinä hänestä muutenkaan huolehdi.
Hän oli partiolainen noin kaksivuotiaasta lähtien.
Mark!
Saakeli. Katso, tuolla on valo.
- Ovatko ne niitä? - Ei, se on asuntovaunu tai jotain.
- Minähän sanoin. - Selvä, mennään.
Tarvitaan vettä ja hätäpuhelu.
Mennään.
- Kuvaatko vieläkin? - Kyllä.
Kuvaan maamerkkejä, jotta löydämme takaisin.
Minun pitää levätä hetki. Kyllä se tästä.
- Me löydämme hänet, Josh. - Niin.
Hitto. Pudotin taskulamppuni.
- Missä se on? - Sama se enää. Katso alas.
Käytetään sitten tätä taskulamppuna.
Valaise tietä. Älä pudota. Nyt mennään.
- Kauanko akku kestää? - Noin tunnin.
- Riittääkö valo? - Kyllä riittää.
Melkein perillä.
Josh.
Luoja.
Minun täytyy...
- Se on taskussa. - Etutaskussa?
- Tässä. - Hyvä.
- Ei olisi pitänyt tuoda teitä tänne. - Ei se sinun vikasi ole.
- Halusin tulla mukaan. - Miksi?
En tiedä.
Halusin jotain erilaista. Odottamatonta.
Jotain, mitä isä ei odottaisi.
- Nyt helpottaa. - Onko varma?
Ashley.
Hitto.
Mennään.
Voi ei.
- Josh. - Emme voi mennä sinne.
Älä katso niitä.
- Hyi. - Ne ovat palaneita.
Ashley.
- Josh. - Kaikki ihan hyvin.
- Kuulitko tuon? - Minkä?
Kuulitko?
Ashley?
- Ashley! - Etkö kuule?
- Ashley? - Se on isäni.
- Se on isä! - Taivas! Ashley!
Se on isä. Isä!
- Ashley, pysähdy! - Isä, minä kuulen sinut.
- Olen täällä! - Pysähdy!
Se on isä!
Isä!
- Ashley, älä tee sitä. - Isä!
Haloo?
Taivas.
13. maaliskuuta 1997 tuhannet ihmiset ilmoittivat-
nähneensä kolmiomaisen valoilmiön Phoenixin taivaalla.
Ilmiö ei ole vieläkään saanut selitystä.
Poliisi kiistää kaikki yhteydet Phoenixin valoilmiöiden-
Josh Bishopin, Ashley Fosterin ja Mark Abramsin katoamisten välillä.
Totuuden etsintä jatkuu.
Suomennos: Sami Siitojoki